![Arkagyij és Borisz Sztrugackij: Lakott sziget](https://www.letya.hu/wp-content/uploads/2015/07/Akragyij_es_Borisz_Sztrugackij-Lakott_szigetk-184x300.jpeg)
A Sztugackij testvérek ezen könyvükben egy idegen világba csöppent ember viszontagságos útját mutatják be, ahogy fokozatosan megismeri a lakott szigetet és az ott élő embereket, társadalmukat. A problémát egy másik szemszögből már felvetették a “Fogadó a Halott Alpinistához” című regényükben, azonban csak a Lakott szigetben tárják teljes mélységben az olvasó elé. A nevezett probléma pedig nem más, mint az adott civilizáció megértése és a részinformációk okozta téves következtetések, ahogy ezzel a regény főszereplője, Makszim Kammerer is szembesül.
A XXII. században járunk a Földön, ahol általános béke és jólét uralkodik. Makszim, ambíciók híján a Szabad Kutatások Csoportjában tevékenykedik, amely a lakott bolygók felfedezésére szakosodott intézmény. Az SZKCS tagjait lenézik, hiszen ide kerülnek azok a személyek, akik semmi másban nem jeleskedtek és mindössze annyi a dolguk, hogy járják a világegyetemet és ha lakott bolygóra akadnak, akkor azt pár napos ott-tartózkodás után vegyék lajstromba és pár szóval írják le az ott uralkodó társadalmi viszonyokat. Azonban egyik útján Makszim egy meteorfelhőbe téved, ahol sikertelen manőverezés után a gépe megsérül és kénytelen leszállni a legközelebbi bolygóra. Földet érést követően azonban az űrhajója megsemmisül, így kénytelen szembenézni a hosszú várakozással, még a mentőcsapatok érte nem jönnek. Egy kis felderítő séta után felfedezi, hogy az ő kis szigete, melyre hajótöröttként vetődött, lakott…
A bolygó egy atomháború utáni állapotokat idéző, elsivatagosodott, sugárzó világ. Azonban az élet nem szűnt meg rajta, legalábbis valamiféle intelligencia jelen van, amire az önjáró páncélozott szerkezetetek utalnak. Nemsokára egy felderítő csapattal is találkozik, akiknek a nyelvét nem érti, de velük tart bázisukra és elkezdődik kalandos útja.
A regény tele van akcióval és folyamatos a pörgés. A világot Makszim szemszögéből ismerjük meg, aminek köszönhetően mi is azon téves következtetéseket vonjuk le mint a főhősünk. Addig még nem beszélnek közös nyelvet, igen zavaros a környezet leírása és nem is tudjuk, hogy ki mit csinál és főleg, hogy miért. Azonban később, mikor más Makszim elsajátítja a helyi nyelvet, lassan fény derül a kezdetben nem értett dolgokra is.
A Sztugackij testvérek nagyon jól felépített regényét tarthatja kezében az olvasó. A megismerés és felfedezés történetét, ami sokkal bonyolultabb mint azt az első fejezetek alapján gondolnánk. Kezdetben a kormányerők álláspontját ismerhetjük meg és az Ismeretlen Atyák uralmának történetét. Azonban sok a kérdés, amire nem tud senki válaszolni, vagy éppen képtelen válaszok érkeznek, aminek az elfogadása nehézkes. Egy valami azonban biztos, a polgárokon időnként nagy lelkesedési roham söpör végig, még egyesekre roham támad, ami akár eszméletvesztéssel is járhat. Azonban a kiváltó okról Makszimmal együtt csak akkor jövünk rá, amikor a kormányerőktől a lázadókhoz disszidál, egy kivégzési kísérlet alkalmával.
Makszim története egy kicsit Superman-szerű, hiszen az új bolygón sokkal nagyobb fizikai erővel rendelkezik, mint a bennszülöttek, valamint alkalmas az öngyógyításra is. Nem, repülni azért nem tud 🙂 Azonban minél több időt tölt az ő lakott szigetén, azaz a bolygón, ezen képességei idővel csökkennek. Viszont a történethez részben szükségesek ezek a “természetfeletti” képességek, hiszen ki kell tűnnie a tömegből és túl kell élnie a megpróbáltatásokat.
A regényt kétféleképpen is lehet értelmezni: az egyik, egy új társadalom felfedezése, a másik értelmezés pedig a diktatórikus rendszerek és az ellenzékének viszonyulása egymáshoz és a hatalomhoz. Ha pedig a kettőt vegyítjük, akkor egy izgalmas történettel leszünk gazdagabbak, miközben elgondolkodhatunk a társadalmunkról is. Azért nem csoda, hogy be lett tiltva ez a könyv, hiszen részben útmutatót is tartalmaz az ellenállásnak a központi hatalom megdöntésére, miközben rámutat a csoporton belüli ellentétekre is.
A szereplői változatosak és valósághűek. Az egyetlen “egyenes” személyiség Makszim, aki viszont naivitásával töri meg a tökéletes ember képét. A gondolatok mindig idealisták, azonban a tettek már nagyon is valóságosak és az olvasó minden egyes fejezetben rácsodálkozhat erre. Talán ez adja a sava-borsát is a történetnek, hiszen nem egy előre kitaposott ösvényen halad a szereplő, hanem egy folyton változó világban, amit a felismerés változtat meg, még a végén el nem érünk a majdnem teljes megismeréshez. És talán éppen ez a folytonos változás az, ami kicsit kapkodóvá is változtatja a regényt, hiszen szinte fejezetről-fejezetre változik a célhoz vezető út és mintha nem lenne elég idő az aktuális helyzet elemzésére.
Kiváló könyv, ma is aktuális mondanivalóval. Pedig az ember azt hinné, hogy a szovjet rezsim összeomlásával a történet csak a régi időket idézi, ehhez képest azonban a mai társadalmakra éppolyan jól ráilleszthető és nem is kell átformálni. Talán ennek is köszönhető, hogy a regény alapján (2008 és 2009) készült kétrészes film a mai napig nem került (tudtommal) a magyar mozikba.
![Lakott sziget moziplakát](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/ru/b/b2/Obitaemyy_ostrov_movie_poster.jpg)
A nagy költségvetésű, kétrészes mozifilm megállja a helyét bármelyik hollywoodi produkcióval szemben. Érdemes kiemelni, hogy a forgatókönyv írásában az a Gyacsenko házaspár is részt vett, aki a Metamorfózis trilógiát is írta.
A film 90-95%-ban megegyezik a könyv történetével és az a pár százalék amiben eltér, nem okoz lényegi különbséget a regényhez képest (ellentétben azzal, ahogy azt az MGM csinálta a Csendes amerikai (1958) című filmmel, amikor megtoldotta 10 perccel a történetet).
Egy dologban azonban nagy az eltérés, mégpedig Makszim fizikai megjelenését illetően. Ahogy az a plakáton is látszik, egy szőke, kék szemű macsó játssza (Vasiliy Stepanov), aki igencsak ellentéte a Sztrugackij testvérek által leírt Makszimnak. Gondolom az ő személyét a női nézőknek szánták. Azonban, ha felülemelkedünk ezen a látványos eltérésen, el kell ismernünk, hogy Vasiliy Stepanov kitűnően játssza el a szerepét.
A film látványvilága magába szippantja a nézőt, mégis vannak olyan részletek, ami felett ez ember elsiklik, ha nem olvasta a könyvet. Jómagam is először a mozis verziót láttam és csak utána olvastam el a könyvet ( a film után eldöntöttem, hogy a regényt mindenféleképpen el kell olvasnom), ami tudott még meglepetést okozni és annak ellenére, hogy tudtam mi lesz a végkifejlet, csak úgy faltam az oldalakat.
A Galaktika Blog-Légió tagjaként örülök, hogy lehetőségem nyílt elolvasni a könyvet és a blog olvasói elé tárhatom a véleményem. Remélem, hogy sokan nem csak a filmhez kapnak kedvet, hanem a könyvhöz is. Szerény véleményem szerint előbb a regényt érdemes elolvasni és csak utána a filmet nézni, de bárhogy is dönt az olvasó, az biztos, hogy nem fog csalatkozni.
A regény a Delelő Univerzum sorozatba illeszkedik (6. kötet), azonban az előző részektől függetlenül olvasható. Mindössze 2-3 utalás van a sorozat más köteteire, de köszönhetően a gondos fordításnak és szerkesztésnek, ezek jelölve vannak és lábjegyzetben magyarázatot is találunk rájuk.
A kötetet köszönöm a Metropolis Media Kiadónak.
ISBN: 978 963 9828 28 5
Metropolis Media, 2009
Terjedelem: 339 oldal
Bolti ár: 2990,- Ft
A regény megrendelhető közvetlenül a kiadótól is kedvezményesen, IDE kattintva.
A film pedig magyar felirattal megnézhető a YouTube-on.
Mások pedig így látják:
– Profundus Librum
– geekz.blog.hu
– Fiction Kult